Du vet Bens mobil? Derek hade den.
Det är möjligt att Derek gav mobilen till polisen.
DETTA HAR HÄNT
Och du trodde fortfarande att din son var oskyldig?
Naturligtvis.
Tror du att Jacob försökte göra pojken illa?
Men tänk om han ville det? Är inte alltihop mitt fel då?
Jag vill utreda Leonard Patz närmare och se hans akt.
- Därför kan du inte vara på sociala media. - Jag vet.
- Så du låter bli nu? - Ja.
OKÄND
Hallå?
Ring inte det här numret mer.
Mamma kanske har rätt. Jag kanske har mördargenen.
- Du är inte sådan. - Hur vet du det?
- Han är oskyldig. - Visst, jag också.
Det måste ligga i släkten.
EFTER EN ROMAN AV WILLIAM LANDAY
Minns du datumet då du fick åtkomst till den?
Andy?
Förlåt, hur var frågan?
Behöver du en paus?
Nej, jag bara...
Nej.
Jag vill bara få det avklarat.
Vi är vid mobilen.
Minns du datumet då du fick åtkomst till den?
Ja, det var tio dagar före rättegången.
Mr B. Jag tyckte väl att det var du.
Hej, Bobby. Hur är det?
Inte så illa. Vill du ha något?
Nej tack. Jag väntar bara på någon.
Okej.
Var stark för familjen, okej?
Andy. Det är dags för oss.
- Jag säger till honom. - Gör det.
Ignorera honom. Låt honom klaga. Domaren har redan uttalat sig om mobilen.
Mr Barber har all rätt att vara här, Neal.
Jag kan argumentera emot det,
eftersom han är ett möjligt vittne, men jag låter det vara.
Så fint av dig.
Du ska inte gå in dit med oss om det är vad du tror.
Självklart inte. Jag har redan undersökt mobilen.
Det vet vi.
Jag är här av en annan orsak. Jag har andra fall.
Hejdå, Neal.
Och nästa gång du vill dölja bevis, gör det inte.
Jag tänkte fråga dig.
Hur är det med din far, Andy?
Vad sa du?
Jag frågade dig om din far.
Hur är det med honom?
Jag visste att straffrätt var din passion,
men inte att det var en familjeangelägenhet.
- Tror du att det här är ett skämt? - Sluta!
- Jisses. - Sluta, Andy!
- Backa! - Jisses.
- Fan. - Läxa inte upp mig om att dölja saker.
Låt det vara.
Du.
Jag säger så här.
Det förklarar en hel del om dig, Andy, och om din son.
Förbannat.
- Kommissarien, är du redo för oss? - Ja.
- Är du okej? - Förlåt.
Den här vägen.
Vi visste att han skulle få veta förr eller senare. Det gör inget.
Andy, vi räknade med det.
BEVIS- VISNINGSRUM
Det är lösenordet han fick av föräldrarna.
- Ta er tid. - Tack, kommissarien.
- Ledsen att vi gick över tiden. - Ingen fara.
Hej.
- Samma tid nästa vecka? - Det var sista gången idag.
Det visste jag inte. Då...
Du och Andy ska träffa mig och Joanna
i slutet av nästa vecka, den 17:e.
Vi kan gå igenom allt då.
- Den 17:e? - Går det bra?
Det är bara...
...Jacobs födelsedag.
Om du vill kan vi...
Nej, det går bra.
Han har privatläraren då också, så...
Vi ses då.
- Är du klar? - Ja.
Han är nog trött på att prata.
- Vi ses nästa vecka. - Ja.
Sköt om dig, Jacob. Grattis för tidigt på födelsedagen.
Hejdå.
Du är tyst.
Hur var det idag?
- Det var okej, men irriterande. - Jaså?
Hon frågar samma frågor varje vecka, bara i olika versioner.
När jag påpekar det låtsas hon som ingenting,
som om hon inte visste att hon redan frågat mig.
Hon försöker bara hjälpa oss.
Om du säger det, så.
Vem är det?
Jacob, jag frågade dig vem du sms: ar.
Ingen. Dylan.
Dylan Stone?
Han är på ett läger.
De tror inte på att han känner mig, så han försöker bevisa det.
Sarah då? Jag har inte hört hennes namn på ett tag.
Det är bra att du har någon i din egen ålder att prata med.
Vi pratar inte längre...
- Har du bestämt det, eller... - Mamma, lägg av.
FICK TILLBAKA MATTEPROVET. 92!
FANTASTISKT!
JÄTTESTOLT! VI FIRAR VID MIDDAGEN
MILES KOMMER EFTER LACROSSETRÄNINGEN
STANNAR HAN PÅ MIDDAG?
JAG SKA FRÅGA HONOM
SOX BLIR SÄSONGSUTMANARE
JAG HAR ORDNAT BILJETTER
HÄFTIGT, TACK PAPPA
MOSTER LEIGH SKICKADE DEN HÄR SÅ FIN!
Tack.
Något?
Hur många timmar skulle du säga
att du och ms Klein ägnade åt Ben Rifkins mobil?
- Kanske fem timmar. - Fem?
Så ni gick igenom alla mejl, meddelanden, foton och videor?
- Ja, allt. - Vad hoppades du på att hitta?
Svar.
Svaren du sökte fanns inte i den mobilen, eller hur?
- Tack, kommissarien. - Visst, absolut.
Det är mitt kontor. Kan du vänta ett ögonblick?
Ja.
Hej, vi avslutar precis.
Hej.
Du ska veta att jag tycker att vad Logiudice gjorde var fel.
Han var bara advokat.
I hans ställe hade jag troligen också försökt dölja mobilen.
Jag tror att du skulle ha tänkt på det,
men du hade gjort det rätta.
Det var inte det jag menade.
Du menar det han sa om min far.
Alla vet, va?
Det började pratas om det igår. Du vet hur folk här är.
Vad har du hört?
Att han sitter på livstid på Northern för våldtäkt och överlagt mord.
Han åkte in när jag var liten.
Laurie vet väl om det?
Hon vet det nu. Jacob också.
Jag har en bror.
Jag berättade för dig om honom.
Ja.
Jag vet hur det är att bära på något sådant.
Jag kan inte göra mycket i fallet,
men behöver du hjälp vet du var jag finns.
- Tack. - Underskatta honom inte.
Han låter säker på att vinna. För säker.
- Ska vi gå? - Ja.
Tack, Duff.
Det var Ellen, min assistent. Hon har en brorson i Jacobs ålder.
De bor i Needham, men du vet hur alla barn känner varandra nuförtiden.
Jacob tycks ha varit online igen.
Jacob!
- Var är Jake? - Uppe.
- Hur gick det med mobilen? - Det fanns inget i den.
Jacob!
Är du Jay Kobbs?
- Svara, för helvete! - Andy.
- Det är inte så farligt. - Tala inte om för mig vad som är farligt!
Visa mamma vad du har gjort.
JAY KOBBS VAD FOLK TROR OM MIG
Fan. Jacob!
Det är bara ett dumt skämt.
Fattar du hur du framstår? Skoja om att vara misstänkt för mord?
Ingen vet ju vem det är.
Alla vet! Hur tror du jag vet?
Andy, lugna dig.
Det skadar dig. Det är bevis,
och du är antingen för dum eller för arrogant för att förstå skillnaden.
- Jag är inte dum. - Vad är felet då?
Inget. Det är ni som gör det till en stor grej.
Fattar du inte vad de kommer att göra med bilden?
De kommer att vifta med den framför juryn
och säga att den visar skuldmedvetande.
Det är så det heter.
De kommer att säga att du ser dig själv som en psykopat,
och de kommer att säga det ordet om och om igen.
Andy, det räcker.
Herregud.
Förstår du inte vilken risk du tar, vad de vill göra med dig?
Sluta, du skrämmer honom.
Bra! Han borde vara rädd! Jag är det!
Det var ett skämt. Jag kan radera det.
Det betyder inte att det går bort.
Okej. Förlåt.
Du kan bara inte göra så, Jake.
Jag sa förlåt.
Han borde nog radera det ändå.
Det har du rätt i, och nu genast.
Det får inte ske igen.
Du måste förstå det.
Det gör jag. Så där, borta.
JAY KOBBS KONTO HAR RADERATS PERMANENT
Förlåt att jag skrek.
Jag borde inte ha tappat fattningen...
Jag försöker hjälpa dig. Det måste du förstå.
Låt mig vara.
- Jake. - Snälla.
Okej.
Gå då.
Det är inget fel på mig.
Jag vet exakt vad de tänker göra med mig.
Du behöver inte berätta det.
En oväntad vändning ikväll i Jacob Barber-fallet.
Vi har fått bekräftat att Newton-tonåringen är sonson
till William Barber, en man med öknamnet "Bloody Billy"...
Du ser bra ut, Billy Boy!
...efter att ha dömts för våldtäkt och mord på en ung kvinna i Connecticut.
Han sitter inne på livstid.
Unge Barber väntar just nu på rättegång
anklagad för mord på sin skolkamrat Benjamin Rifkin i Cold Spring Park.
Blir det en familjeåterförening bakom galler?
Fallet har varit anmärkningsvärt ända från början.
Ni minns att den anklagades far, Andrew Barber,
var distriktsåklagaren
som först hade hand om mordutredningen
som slutade med anhållandet av mr Barbers egen son.
INOM FAMILJEN
DÖMDE MÖRDAREN "BLOODY BILLY BARBER" UPPHOV TILL NY KRIMINELL GENERATION
Tar du ut soporna, eller ska jag?
Det är överallt.
Det är som det är.
Har du lagt märke till en blå bil, en Lincoln, häromkring?
Nej, det tror jag inte.
Varför det? Vem är det?
Jag vet inte. Jag såg honom framför MacGreeveys hus häromdagen.
Nu står han framför Parsons.
Var?
Den är borta.
Det är nog inget.
OKÄND
Jag vet inte vem du är, men fortsätter du ringa...
Vem?
Okej, det är klart att jag minns.
När?
Okej.
Okej, jag hittar den.
Hej.
Vad händer?
Förlåt att jag ringde så sent. Det är bara det...
Det är lugnt. Vad är det?
Matt.
Du sa att du ville berätta något.
Ja, det är bara...
Vänta. Är det du som har varit vid mitt hus?
Vad?
Inget. Glöm det. Fortsätt.
Jag tänkte inte säga något, för det är inte mitt problem.
Men jag kan inte sova. Det är som...
Matt, jag har ingen aning om vad du pratar om.
Din son...
...han gjorde det inte.
Berätta om Leonard Patz. Var träffade du honom?
Jag åt pizza på C&M.
När?
För ett år sedan. Förra sommaren.
Så du var 15 år?
Ja.
Jag fick veta om det först i morse.
Jag förstår. Var snäll och fortsätt.
Patz kom fram till mig och frågade om jag ville ha något att äta.
Han sa att han köpte vad jag ville ha om jag satt med honom,
för han gillade inte att äta ensam.
Jag sa okej, det var ju gratis mat.
Hej.
Hur är det?
Behöver du ett mynt för att spela mer?
Vi åt, och han försökte låta tuff
för att imponera på mig, tror jag.
Jag spelade med och visade inte vilken loser jag tyckte han var.
Efter ett tag började han prata om sin lägenhet,
och all öl han hade där och att han ville att jag följde med dit.
- Och det gjorde du? - Fan heller, jag fattade vad han ville.
Jag sa att jag inte tänkte gå någonstans med honom...
...men om han hade pengar kunde vi diskutera något.
Så han erbjöd mig 50 dollar om han fick ta mig på ballen.
Jag sa att jag gjorde det för hundra.
- Och han gick med på det? - Ja, direkt.
Efter det träffades vi här och där när han hade pengar,
och gjorde samma sak, bara på olika platser.
Försökte han inte något mer?
En gång ville han stoppa ner handen i mina brallor,
men jag sa att då skulle jag bryta armen av honom.
- Hur reagerade han då? - Han la av.
Hur många gånger träffades ni?
Kanske sex eller sju gånger.
Inklusive på biblioteket?
Ja, det var sista gången.
Leonard sa att han inte ville betala mig längre.
Jag sa att om han inte gjorde det skulle jag anmäla honom, och gjorde det.
Ursäkta, men jag ser inte kopplingen till vårt fall.
Det var hans anledning att sluta med mig.
Han sa att det fanns en ny kille som han gillade, en Ben.
Bara Ben, inget efternamn?
Nej, men jag vet att det var han på grund av parken.
Det var där de träffades.
Så du säger att Patz kände Ben Rifkin?
Jag tror inte att han kände honom,
men han pratade med honom ett par gånger, tittade på honom mest.
Sa han något mer om Ben?
Bara att han var "vacker".
Han sa så.
Var det allt?
Ja.
Vänta. Han hade en kniv också.
Jag såg den bara en gång, men han hade den med sig ibland,
ifall någon skulle vara kaxig mot honom.
Han försökte ge den till mig istället för pengar en gång,
men jag bad honom dra åt helvete.
Hur såg den ut?
En taggad kniv.
Den var skarp, faktiskt.
Varför väntade du så länge med att berätta?
Jag har ju själv en historia,
med innehav, och jag ljög om biblo-grejen.
Jag ville inte vara inblandad, om ni förstår?
Men när jag hörde att den här killen har blivit anklagad
- tänkte jag mer och mer på det... - Vänta lite.
Har mr Barber tvingat dig att berätta för oss?
Tvingat mig?
Kände du dig pressad på något sätt av mr Barber?
Han ringde mig med det här.
Låt honom svara, Andy.
Nej, han kom till mig först.
Jag sa inget då,
så det är väl båda två.
Ja eller nej? Har mr Barber sagt till dig vad du ska säga?
Nej, jag säger sanningen. Jag har ingen anledning att ljuga.
Jaså? Du har ju tydligt sagt att du gör en massa för pengar.
- Sluta nu. - Vad fan?
- Du pratar om min son. - Neal.
- Får jag gå nu? - Tack för att du kom in.
Det var säkert inte lätt.
Kommissarie Duffy skriver ner din kontaktinformation
ifall vi behöver prata mer med dig.
Jag vet inte vad jag ska tro om hans historia,
eller hur du hörde talas om den.
Jag tror inte på den.
Den är för enkel.
Jag fattar inte att vi gör det här.
Vi gör en husrannsakan hemma hos Patz
och ser om vi kan hitta kniven.
Tack.
- Är det här bra nog? - Låt se.
Byxorna är för korta.
Armarna också. Fan.
Det är en rättegång, inte en modevisning.
Jag vill bara att du ser snygg ut.
Låt dem se hur fin du är. Det är viktigt.
- Hallå? - Vi är här inne.
Hans kostym behöver ändras igen.
Bara om det blir rättegång.
Vad menar du?
Lynn har godkänt en husrannsakan hos Patz.
- Misstänker de honom? - Inte än.
Om de hittar kniven skulle det förändra allt,
men han är åtminstone tillbaka på radarn.
- Det är ju alltid något. - Ja.
Jag vet att det är han.
Ursäkta.
Gå och byt om, älskling.
Hallå.
Där har vi honom.
Hur fick du det här numret?
- Din fru gav det till mig. - Skitsnack.
Nej.
Vi har egna...
...det kallas ekonomi här i fängelset.
Det finns svårare saker att få tag i än ett telefonnummer.
Du har ödslat bort dina pengar.
Lägg inte på. Kom igen.
Jag gjorde vad du bad om, eller hur?
Hon är söt, din fru.
- Ännu snyggare i verkligheten. - Sluta.
Vad? Det är en komplimang.
Hon är min svärdotter, för Guds skull.
Hur sjuk tror du att jag är?
Jag vet exakt vad du är.
Jag uppskattar att du hjälper oss.
Det är lugnt.
Det är ju på nyheterna att du är min son.
Ja, jag såg det.
Jag hade inget med det att göra. Jag har inte sagt något.
Sådant kommer ut.
Ja, reportrar är gamar, eller hur?
Var det därför du ringde?
Ja.
Ja. Det, och...
Jag tycker att vi kan prata mer.
Prata?
Jag vet att jag är en usel far.
Jag har ingen far.
Du har ingen... Jaha.
Hur skulle det gå till? Är du ett träd?
Jag måste lägga på.
Okej, en annan gång då.
Jag tror inte det.
Men kanske.
Godmorgon. Sätt två polismän framför och två där bak.
- Resten följer mig. - Ja, ma'am.
Du är vaktmästaren, va? Kommissarie Duffy, vi har talats vid.
Vi behöver komma in i Leonard Patz lägenhet.
Nummer 217.
Tack.
Becky.
Becky!
Becky?
Becky, var är du?
Här, Miles.
- Somnade du inte? - Jag är så trött.
De var inte människor. Det fanns fler.
De odlar tusentals i växthus. Vi måste härifrån.
Mr Patz, jag är kommissarie Duffy.
På uppdrag av distriktsåklagaren
har vi en husrannsakningsorder.
Mr Patz, det är polisen. Öppna.
Mr Patz, öppna genast.
Mr Patz, öppna. Annars öppnar vi åt dig.
Mr Patz?
Här är husrannsakningsordern.
Klä på dig och vänta utanför.
Andy?
Ingen kniv.
- Vad? - De hittade ingen kniv.
Åtminstone ingen som matchade mordvapnet.
Men de ger inte upp angående honom.
Älskling?
Jag...
Den blåa bilen följde efter mig.
- Nu? - Nej, den är borta.
Såg du föraren?
Nej, han var för långt borta.
Ledsen, älskling.
Någon bevakar oss, kanske en reporter,
eller någon som vill skrämma oss.
Vill du polisanmäla det?
Vad kan det åstadkomma?
Inte mycket, skulle jag säga.
Ring mig genast om det händer igen. Är jag i närheten...
Okej.
Tack, Duff.
Du fortsätter väl med Patz?
Vi ska gå igenom allt igen, allt han säger och har gjort.
Han ljög för oss. Han sa att han inte kände Ben Rifkin.
Enligt din pojke McGrath.
Han har ju redan medgett
att han ljög om Patz och biblo-grejen.
Jag vet, men jag tror honom här.
Jag ber dig, lägg inte ner Patz.
Vi har ont om tid.
Jag ska göra mitt bästa.
Trodde du verkligen att du kunde undvika en rättegång?
Fördröja den, åtminstone.
Om du hade medgett att du gick för snabbt till beslut,
men du vägrade att undersöka någon annan.
Jag vill gå till de fem sista dagarna före rättegången.
Delade Laurie din optimism att kunna undvika Jacobs rättegång?
Ja och nej.
Och du?
Det skulle ju inte bli något avslöjande i sista minuten...
Hur hanterade du det?
Jag gjorde det enda jag kunde göra.
Jag accepterade det.
Fan.
Jisses. Fan.
Vad håller du på med?
- Jag vet vad du har gjort. - Vad?
Vad snackar du om...
- Fan, du är fadern. - Jag vet att du dödade honom!
Jisses, du är fadern. Okej. Lämna mig ifred.
Min son ska inte hamna i fängelse på grund av dig. Fattar du?
- Håll dig borta från mig. - Du!
Jag vet vad du gjorde.
Jag vet att det var du, Leonard!
Jacob då?
Hur klarade han det?
Han uppehöll sig med skolarbete och såg på filmer.
Vi väntade bara på att timglaset skulle rinna ner.
Han skulle fylla 15 den veckan, va?
Den 17 augusti, ja.
Fyra dagar innan rättegången.
Hur räknar du ut summan?
- Jag lägger ihop de inre vinklarna. - Bra.
Vi är tillbaka om ett par timmar.
Hejdå, födelsedagsbarnet.
Glöm inte att det finns ett knep.
Jag väntar på er. Kom in.
Som ni vet har jag utvärderat Jacob under flera veckor
med hjälp av ett antal diagnostiska verktyg:
ett grundläggande personlighetstest, ett problemlösningstest,
och alla resultat finns i rapporten.
Jag testade också hans IQ vilket är ovanligt högt,
och hans EQ, empatiska förmåga.
Rapporten innehåller också resultaten från de genetiska test jag har utfört,
och den innehåller MAOA-mutationen
mer känd som krigargenen eller mördargenen.
Och?
Andys far, och Andy, testade positivt för den mutationen,
men Jacob gjorde det inte.
Inte?
Saken är den att det inte är...
MAOA var inte centralt i min undersökning
eftersom det ärvs från modern och inte fadern.
Varför testa honom då?
För att liknande gener kan föras vidare från far till son.
GRIN-1, till exempel, en glutamatreceptor
som har länkats till drag som impulsivitet och vårdslöshet.
Alla tre generationerna Barber
testade positivt för GRIN-1, inklusive Jacob.
Det finns också en dopamingen länkad till begränsad förmåga till empati.
Igen, alla tre generationerna Barber testade positivt för den.
Slutligen finns det en testosteronreceptor
som ligger bakom våldsamt beteende hos unga strax efter puberteten...
Och Jacob har den?
Ja, liksom Andy och Billy.
Men om en ung person redan är kapabel till att resonera moraliskt
kommer dessa gener inte att aktiveras i hjärnan,
och jag ska ta Andy som bevis.
KAPABEL TILL VÅLDSDÅD
ANTISOCIALA TENDENSER
Det dr Vogel säger är
att om det värsta skulle inträffa, att Jacob döms som skyldig,
så har vi en genetisk bas...
MANIPULATIV
OROANDE
...för att argumentera för förmildrande omständigheter.
Det kommer inte att ske, men det är viktigt att veta allt.
Ifall.
Då vet vi.
Är han kapabel till moraliskt resonemang?
Det står "antisociala tendenser"...
- Laurie, det är psykologitermer. - Jag frågar dr Vogel.
Det är inget enkelt ja eller nej-svar.
Ni borde läsa hela rapporten och sedan, om ni vill,
så kan vi prata om hur vi bäst ska hantera Jacobs problem.
Men just nu är inte terapi bekymret, utan rättegången.
- Du menar att han har problem? - Det har alla tonåringar.
Andy har inte fel.
Men fanns det anledning till oro,
så skulle det gälla förmågan till empati.
Igen, rapporten ger detaljerade svar.
Hur då, menar du?
Laurie, det är ingen idé att prata om det nu.
Jag vill veta vad hon menar.
Jag tog till exempel upp Ben Rifkin på en av sessionerna,
och Jacobs svar var att...
...miljontals människor dör varje dag.
Och när jag försökte få honom att visa känslor
angående mordet på Ben...
...verkade Jacobs svar...
...inrepeterade.
Det är för att du inte känner honom.
Han är inte så känslosam...
- ...men han har empati. - Du tror att han gjorde det.
Det har jag inte sagt.
- Det behövde du inte. - Laurie.
Jag har ingen aning om ifall Jacob gjorde det eller inte.
- Det är inte mitt jobb. - Men du tror att han kan ha gjort det.
- Laurie, det här är inte produktivt. - Du tror att det finns en möjlighet.
Kan du sluta? Allt i den rapporten gäller en miljon tonåringar.
- Det är sant. - Så varför svarar du mig inte?
- Laurie. - Tyst med dig.
Du ser inget, och du såg det aldrig.
Du vill så desperat vara normal, att vi är normala.
- Vi är normala. - Herregud, Andy,
- tycker du att det här är normalt? - Den här situationen?
Självklart inte, men jag vet att Jacob är det.
Och den här förändrar ingenting. Den betyder inget.
Svara mig.
Snälla.
Jag önskar att jag kunde.
Vi kan glömma det och göra något hemma.
Nej, han kommer att få ett helvete. Vi ska göra det.
- Är allt bra? - Ja, tack.
Jag förstår inte varför ni inte berättar.
För att det är mellan oss och dr Vogel.
Skulle inte jag behandlas som en vuxen?
Det här är skitsnack.
Sluta svär vartannat ord.
Jag har rätt att få veta om min egen hjärna.
Jag gjorde alla hennes test.
Jag svarade på alla hennes dumma frågor.
Hon tyckte att du var en bra kille, vilket vi redan vet.
Det är bara en formalitet.
Okej?
Jag tror dig inte.
Älskling, det är din födelsedag. Vi pratar om något annat.
- Mördargenen då? - Du har den inte.
Jaså?
Just det.
Så det är inget fel på mig?
Grattis på födelsedagen, kompis.
Tack.
Grattis.
Önska dig något.
Det är lätt.
Tack för ikväll.
Det var kul att vara normal igen, fast det var på låtsas.
Det var mammas idé.
Det gläder mig att du hade roligt.
Jag är redo för måndag.
Jaha?
Ja.
Mrs Mandel bad mig skriva en uppsats om det häromdagen.
Jag skrev att det var som att segla mot ett isberg.
Den lilla vita toppen på avstånd kommer närmare...
...fast den varit under oss hela tiden.
Du gillade ju inte metaforer?
Herregud. Där är bilen igen.
- Andy, gör det inte. - Vänta här.
Pappa?
- Andy! - Ta in Jacob.
- Vad händer? - Det är ingen fara. Kom nu.
- Vad fan vill du oss? - Ursäkta mig?
Du har bevakat mitt hus och förföljt min fru.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag ber dig inte igen.
Lägg av, tuffing.
Du vill inte vara det ikväll, tro mig.
Jag vill inte se dig mer på vår gata.
Det är en allmän väg.
Inte för dig. Inte nu längre.
Du borde gå hem till din familj.
Det är bra att ha en familj.
Ta hand om din familj, mr Barber.
Ja, 75K SA2.
Förbannat.
Nej, det tänkte jag också.
Det är okej. Tack, Duff.
Okej.
Det är registrerat på en Honda Accord.
Så den är stulen?
Det behövs bara en skruvmejsel.
Och nu?
Duff sätter någon att bevaka området
ett par kvällar framåt.
Jag tvivlar på att han kommer tillbaka. Han är nog bara en reporter.
Jag är trött. Jag går och lägger mig.
Godnatt mamma.
Tack för ikväll.
Godnatt, älskling.
Grattis på födelsedagen.
Var det allt?
Ja.
Ett par dagar till och det var över.
Vi körde in i isberget.
Undertexter: Madeleine Person